Сещайки се за Лиса, не се сещам за дрехите й,
или за работата й, или от къде е или какво е казала.
Сещам се за аромата й, за вкуса й.
Кoжата й търсеща моята.
ДЕВЕТ ПЕСНИ
Видях я за пръв път в "Брикстън Академи".
Искаш частица от мен.
Искаш всичко. Искаш усещане, което не мога да дам.
Искаш го силно. Искаш го постоянно.
А аз искам да изпитам нещо повече
от задушаване. Любовта дойде с екстаз.
Нов акорд на сърцето си дадох.
На душата си нова религия.
А какво стана с теб?
Какво стана с нашата страст?
Тя иска святост. Тя иска порочност.
Иска да изпита нещо повече от голотата си.
Искаш да се скриеш. Страх те е да я докоснеш.
А аз искам повече от това
което мога да понеса. Любовта дойде с екстаз.
Нов акорд на сърцето си дадох.
На душата си нова религия.
А какво стана с теб?
Какво стана с нашата страст?
Какво стана с моята страст?
Не бива да плачеш
дори и като се преструваш.
Да, беше гот.
Тя не е религиозен водач.
Вървете да спасите душите си!
Къде тръгна?
Имам среща. Среща...
...с надзорника ми.
Антарктика.
13,800.000 км. лед.
Леден континент.
Без човешко присъствие до 20-ти век.
Ела, ела! В друг ден. Ела, ела!
С тез въжета вързан, можем ли да съгрешим?
След края, сега скърбим.
Всичко беше хубаво на младини.
Със стиснати зъби
виждам кръвта на хиляди мъже заминали както са дошли.
След края, сега скърбим.
Всичко беше хубаво на младини. Мога ли да кажа?
Ела, ела!
Добре ли стана, че си тръгнах? Ела, ела!
Някога дали ще се науча? Ела, ела!
Докато път си преправям... Ела, ела!
Тези хубави нощи изглеждаше, че нямат край.
Сега скърбим ги, защото ги няма.
Всичко беше хубаво на младини.
Със стиснати зъби виждам кръвта
на хиляди мъже заминали както са дошли.
Сега скърбим ги, защото ги няма.
Всичко беше хубаво на младини.
Мога ли да кажа? Ела, ела!
Добре ли стана, че си тръгнах? Ела, ела!
Някога дали ще се науча? Ела, ела!
Мога ли да кажа? Ела, ела!
Добре ли стана, че си тръгнах? Ела, ела!
Някога дали ще се науча? Ела, ела!
Познат ми е деня с тез дълбоки рани,
не бързай да се излекуваш.
Не ме ли чуваш да напявам хиляди лъжовни думи
за изминалото време с днешни мисли.
Скъпи, обърни ми малко внимание. - А кой ще ти направи закуска?
Да.
Чукай ме!
Да те чукам? - Да, да!
Я повтори, повтори! - Моля те!
Сядай!
Ела тук! Чукай ме!
Вкарай го в теб!
По-бързо!
Чукай ме по-бързо!
Изпразни се в мен. Изпразни се в мен! Изпразни се...
Кафе?
Да.
Защо не? - Аз ще направя.
Приличам ли на момче?
Да, точно това ми хареса.
Момче...
Момиче... Яки мускули.
Като криле!
Приличаш на ангел.
Голяма пътечка.
Само нещастниците мразят танците.
Как се денсят американците? - Така.
Завърти се. - Така ли?
А всички в Бразилия.
Май не могат да устоят.
Така денсят рейв в Америка.
Така се денсим в Англия.
Фантастично!
Занапред без презерватив.
Не!
Защо? Направихме си всички тестове, поне знаем, че сме чисти.
Знам. Но така повече ме кефи.
Ще се изкъпя.
Да, би трябвало. Миришеш.
Здравей, Наташа!
Не, добре съм. Просто се прибрах след работа.
При теб как е?
Все хващаш готините момчета! Как се казва?
На работа съм от шест.
Да, ще се видим тогава. Добре. Чао!
Наташа все идва и разказва истории за този, с когото излиза.
Много, много е странен този.
Най-шантавите идват в бара ни, принцеси,
нечии синове и дъщери, нечии приятелки и приятели,
проститутки и кой знае какви...
Излизах с един дето винаги носеше куфарче.
Според мълвата, в него винаги имало 20 000 евро.
Не ги ли видя?
Видях само 10 000.
Всички паднали ангели,
нощуват тук.
Притеснен седмиците отброявам.
Майко дева,
какъв ли е ликът ти?
Не е нужно
да спиш сама.
Знаеш как да купонясваш.
Обуй любимите си обувки
и остави тъгата
на автопилот.
Всички скапани тъпаци,
ще се избият зарад' теб.
Изпъчи се
и през дансинга мини.
В син неон се облечи.
Не е нужно
да спиш сама.
Знаеш как да купонясваш.
Обуй любимите си обувки и остави тъгата
на автопилот.
Жана. - Мъж.
Синьо. - Бяло.
Океан.
Вълни.
Пустиня. - Буря.
Любов. - Ние.
Да!
Така секси. Секси си. Ела да се денсим.
Тия очила са отвратителни.
Опитвам се да изглеждам грозен. - Но изглеждаш като тъпак.
Опитвам се да изглеждам тъпашки.
Толкова близо сега. Ела да се поденсим.
Ела да се поденсим.
Майкъл, още си сукалче
с всички тия кожени колани.
Мазна коса, мазни крака, наболата брада по моите устни, Майкъл...
Имала съм колумбиец,
бразилец, аржентинец
и германец, когато бях ученичка.
Както и англичани.
Романтично, а?
Прекрасна утрин.
Не, не е. Сиво е.
Наведи се. Не искам... Страх ме е.
Бих могъл да вляза във водата, за да докажа, че те обичам.
Колко изтъркано.
На нудистки плаж.
Мат, не влизай във водата, студена е!
Да не те заведа някъде!
Обичам те!
Бях сляп,
но вече виждам.
От мен вярващ направи.
Бях сляп, но вече виждам.
От мен вярващ направи.
Сега продължавам напред,
от мрака излизам.
Засиявам.
Изгубен бях,
сега съм спасен.
Вярвам в теб,
безгранично.
Изгубен бях, сега съм спасен.
В рок енд рола вярвам, безгранично.
Сега продължавам напред,
от мрака излизам.
Засиявам.
Сияя!
Искаме да сияем!
Сияя!
Засиявам.
Един слой лед може да бъде дебел 4 км.
Ледът може да бъде на възраст на половин милион години.
Въздушните балони в леда е уловен климат при формиране на леда.
Антарктида е паметта на планетата.
Памет от преди появата на хората.
Тя е на 21, красива, егоистка,
безгрижна и луда.
Чуй това.
Веднага след като се съблякох, малко се засрамих от възбудата си
и легнах по корем до нея.
Тя бе с неоформена пубисна прическа
която разкрива деликатната цепка.
Падам си по такива пичета, прошепна тихо Валъри.
Кара те да прокараш пръст в него.
Докато тя лежеше, разкриваше устните на пичето й.
Чух приближаващи стъпки в пясъка и отново затворих очи.
Много ще ти отива на кожата.
Не ме връзвай с този шал! Веднъж вече пострадах
докато разнасяше пръдни в лицето ми.
Не, не ме връзвай!
Не, не виждам!
Забрави коя си!
Забрави къде си!
Ти си на спокоен плаж.
Очите ти са затворени.
Не виждаш никого,
но усещаш погледите върху теб.
Зад мен има двойка.
Нали?
Усещам как ме гледат.
Слагам ръка между краката си.
Толкова съм влажна...
Тя търка тялото си в неговото.
Има най-невероятните гърди.
Мачка ги.
Намазана е с олио...
Кляка пред... приятеля си.
Хваща топките му.
Вкарва кура му в устата си.
Чукай ме, Мат!
Ела насам и ме чукай!
Ела, ела и ме чукай!
Мат, чукай ме!
Чукай ме!
Чукай ме по-бързо!
Чукай ме!
По-бързо!
Чукай ме!
Чукай ме по-бързо!
Добре.
Чукай ме!
Самотен съм, но кумир съм
за хиляди други.
После съгреших, когато последно ти дойде.
Познавах любовта
в курвенски образ
от поне хиляди преди.
Тогава се заклех, че дойдеш ли накрая.
Че ти ще си ми последната.
Ти бе будна, а аз трябваше да остана.
Но се зачудих -
нямаше ме само за ден.
Само един ден,
Чикаго беше
за кратък момент
а после бяха
Париж и Лондон
за няколко дни.
Казах, че съм самотен,
но обожаван
от много хиляди още.
Тогава се заклех, че дойдеш ли накрая.
Че ти ще си ми последната.
Благодаря за вечерята. - Няма за какво.
Утре е Денят на благодарността. - Знам.
Трябва да направим нещо.
Имам уредена вечеря с приятели американци.
Не ти хареса?
А на мен ми харесва.
По-силно!
Разтъркай ми сливата!
Понякога, когато ме целуваш искам да те захапя.
Не приятно, а искам да те нараня.
Да ти захапя яко устните, та чак да закървиш.
Това е той. Искаш ли да споделиш?
Не, само да изляза. - Добре.
В леглото.
Нощта се спусна
в студ и тишина.
Конят ми плаче,
ала ти го знаеше
през цялото време.
Ала ти знаеше,
през цялото време,
че никога нямаше
желание,
или смелост да дойдеш.
Но ме обичаш,
все още.
Но ме обичаш!
Смразяващи сълзи.
Добре ли си?
Лиза не пожела да дойде тази вечер и аз дадох нейния билет.
Пет хиляди жени и пак може да си сам.
Ще те купим и продадем.
Ще те тероризираме.
Ще те погубим.
Ще те презрем.
Ще те отлъчим.
Ще те чукаме на тълпи.
Ще те смажем.
Подсладил си ми чая? - Може.
Не го харесвам със захар. - Ще те подсили.
Не искам...
Ще си изпиеш ли чая? - Много е горещ.
И има захар.
Днес си много скучен.
Скучен. Скучен.
Навярно има някой казващ се Скучен.
Ставаш много интересна пиейки хапчета по това време на деня.
Едвам ги пия по това време, мамка му.
Пия ги по рецепта, всеки ден.
Пия ги откакто се срещнахме.
Ей от тези не пия, да си ме виждал да пия от тях?
Нали постоянно ме виждаш? Или ще излезе, че не ме виждаш?
Ей!
Здрасти.
Имам подарък за теб.
Мен.
Шегичка!
Не полагай тази бележка
до главата на възглавницата си.
Не слагай това писмо
в джоб до сърцето си.
Пази го в дъното на чекмеджето
където криеш секс играчките си.
Надявам се все да ги ползваш.
Знам какво направи.
Зърната ми набъбват ли? Набъбват!
Наистина ли?
Жаклин бе на 17
когато Айвър я видя
и забрави, че разбил е сърцето на момиче.
Тез очи понякога забравят
от кого отвърнали са се
и на кого сега са спрели.
Ала ти познаваш
този поглед като мен
и как да му отвърнеш.
Тя може да отвърне
по същия начин като теб.
Да е празник винаги е гот,
много повече гот.
Точно затова работим
само когато ни потрябват пари.
По празниците винаги е хубаво,
много по-добре.
Точно затова работим
само когато ни потрябват пари.
Грегър беше повален, отново и каза:
Ела и ритни ме отново!
Толкова съм къркан, че не ми дреме
дори да ме пречукаш.
Хайде, малодушник!
Жив съм!
Както аз си знам.
Но за мезе и свобода бих умрял.
Да е празник винаги е гот,
много повече гот.
Точно затова работим
само когато ни потрябват пари.
Да е празник винаги е гот,
много повече гот.
Точно затова работим
само когато ни потрябват пари.
Изследването на Антарктида е като това на космоса.
Навлизаш в пустошта...
Хиляди безлюдни километри, без животни, без растения.
Изолиран на необятен пуст континент.
Клаустрофобия и Агорафобия на едно и също място,
като двама души в едно легло.
Рожденият ми ден изкарахме в хотел, месторабота на приятелка на Лиза.
Лиза ми подари книга за Антарктида.
Ледът е навсякъде и всичко.
Разпростира се навсякъде в пустошта
на чуждоземна белота и геометрично вкочанясване.
Антарктида е най-високият, най-ветровитият и сух континент.
С най-простата топография и динамика.
Проява на редукционизъм.
Айсбергът е микрокосмосът на Антарктида.
Той е откъсната част от континентите, в буквален и преносен смисъл.
Ледът в него съдържа информация за всички заледени места.
Докато се отдалечава от масивния лед, той бавно се разпада.
Повечето блокове издържат до два месеца в открито море.
Дупето ти прави така...
Просто... назад и напред.
Но трябва да движиш дупето повече.
Харесва ли ти? - Обърни се.
Наведи се.
Колко е часът? - Не знам.
Няма ли да закъснеем?
Много е яко!
Да...
Ще оставим другото за после.
Това е концертът на Майкъл Ниймън за 60 годишнината му.
Тази нощ ми каза, че се връща в Америка.
Приличаш на гангстер, харесва ли ти? - Това и целя.
Изглеждаш отвратително.
Старая се. - Само за година е.
Понякога трябва да се доверяваш на хората.
Липсвам ли ти? - Постоянно!
Беше седмица преди полета й за у тях.
Тя се държа като туристка на почивка в Лондон.
Накупува сувенири и коледни подаръци.
Радваше се на заминаването.
Готова ли си? - Да.
Едно, две, три!
Тези харесват ли ти? - Да.
Виждам бъдещето ти...
В деня на тръгването си, за първи път ме покани в апартамента си.
Не пожела да я изпратя до летището.
Не искаше дълги сбогувания.
Когато летиш над континента, виждаш пътуването на леда, на обратно.
Океанът, Айсбергите, ледът,
ледения шелф, ледената повърхност.
Всяка година ледът се разширява със сантиметри от сърцето на континента
към морето, където най-накрая се топи.
Красота!
Тази може и да я знаете.
Не съм си и представял, че ще я видя да си тръгва.
Днес разбра, че я обичам.
Не съм си и представял, че ще я видя да плаче.
А днес разбрах как да я обичам.
Не съм си и представял, че ще предпочета да умра.
След като опитах да я задържа.
Вече я няма, а любовта ме изгаря.
Вече няма какво да ни рани.
Без загуба, любовта ни бе трофейно окачена.
Тишината настъпи
и всичко е по-ясно сега.
Нищо няма значение сега.
Продължаваме сега по нашия си път.
Вече я няма, а любовта ме изгаря.
Кожата ми разряза и устните ми изгори.
Тя всичко е за мен.
Тя дрехите ми разкъса и очите ми изгори.
Само нея искам да видя.
Тя доведе студа и душата ми беляза.
Тя е раят за мен.
Вече я няма, а любовта ме изгаря.
Никога не ще повярвам, че те изоставих,
че те целунах и те изпратих.
Да целуна любовта си и да я изпусна.
Никога не ще повярвам, че те изоставих.
Да целуна любовта си и да я изпусна.
Вече я няма, а любовта ме изгаря.
Превод - JJD @ 2015